Чегарски корпус ЈВуО је у маршу ка Јабланичком округу, где је упућен од странке Нишке војне области и Горског штаба 180. да очисти терен од све присутнијих комунистичких банди, које својим деловањем шире страх и панику међу становништвом, често изазивајући сурове репресије окупатора.
![](https://jadovno.com/wp-content/uploads/2020/03/vremeplov-foto.jpg)
Претходница Чегарског корпуса је ново формирани 5. јуришни батаљон Сврљишке бригаде, који је придодат 2. Нишкој бригади под командом активног жандармеријског наредника Славка Минића – Џогрдана из Нишевца.
Првог децембра 1943. године Kорпус је преко брисаног простора звано место “Аеродром“ прилазио Kосанчићу, не слутећи јаче партизанске снаге споро су напредовали у дугој колони. Међутим, меандри Пусте реке, са шуматовим залеђем скривали су 2. Јужноморавску НО Бригаду и 2. Јужноморавскуи НОП одред који су свом силином и расположивим технички напали. После неколико сати борбе Чегарски корпус је приморан дна повлачење према Јужној Морави
Трагичан биланс битке код Kосанчића су три погинула официра и преко 110 бораца. На попришту је остало много рањених, који су спас потражили у селу. Мештани су их прикрили до доласка партизана који су их, по одлуци Партизанског суда, иквидирали.
Број погинулих у борби и ликвидираних рањеника премашио је 150, од којих је преко 80 припадника Јуришног батаљона Сврјишке бригаде. На другој странипогинуо је командант Стојан Љубић и десетак бораца.
По окончању крвавог пира мештани су погинуле борце набацали у вртачу поред пута за Бојник, надомак села, и прекрили смећем и стајњаком без реда и обележја.
Данас ово место називају “Kоњским гробљем“ и углавном је депонија шута.
Тачан број погинулих никадана није утврђен. Појединачна есхумација није могућа због испрепетености костију.
И без обзира на политичку припадност заслужују парастос и пристојно обележје, да нас сећа и опомиње на дан када је брат ударио а брата!
Слава борцима!
(Из рукописа “Заборављени“ Слободана Kрстића)
Извор: https://www.svrljig.info