![Poglavar NDH Ante Pavelić i kardinal Alojzije Stepinac (Foto Vikipedija)](https://jadovno.com/wp-content/uploads/2018/02/stepinac-i-pavelic-gg-300x209.jpg)
kardinal Alojzije Stepinac
(Foto Vikipedija)
Najveća srpska asocijacija u dijaspori, Kongres srpskog ujedinjenja, pozvala je proletos sve srpske organizacije u dijaspori da preko suda traže od ustaša i Vatikana povraćaj imovine otete od pobijenih Srba u ustaškim logorima i zatvorima.
Za taj proces angazovani su američki advokati Džonatan Livi i Tom Iston, koji su pred Federalnim sudom u San Francisku pokrenuli parnicu protiv Hrvatskog oslobodilačkog pokreta, Vatikanske banke i reda Franjevaca. U tužbi koja je podneta advokat Levi, zastupnik Srba širom sveta, traži od Vatikana i hrvatskih katolika nadoknadu za sve što su ustaše ukrale srpskom narodu. U ovaj proces, u međuvremenu, uključili su se i Jevreji i Ukrajinci.
CIA nam je dala vrlo vazna dokumenta, kojima se moze dokazati odgovornost ustaša i Svete stolice za progon i pljačku Srba u NDH – rekao nam je advokat Livi. U rukama advokata Livija nalaze se četiri važna dokumenta CIA. – Oni pokazuju da je Dominik Mandić, veliki ekonomista i generalni sekretar Franjevačkog reda, bio najbliži saradnik fratra Krunoslava Draganovica, organizatora “pacovskih kanala” za prebeg ustaša iz Hrvatske.
Dokumenti CIA pokazuju da genocid nad Srbima nije bio srpska izmišljotina, već surova stvarnost. Advokati su na osnovu tih materijala već 1. avgusta 2000. dostavili Federalnom sudu u San Francisku dokaze da se u Švajcarskoj banci nalazi blago u vrednosti od 1,25 milijardi dolara, koje je oteto od pobijenih Srba. – CIA mi je dostavila spisak ustaških funkcionera i komandanata koji su likvidirali i pljačkali Srbe u NDH.
Na tom spisku je Ljubo Miloš, koji se hvalio da je lično ubio 4.000 Srba. Tu su i dr Mirko Puk, Ivan Kuvedžić, Vjekoslav Blaškov, sveštenik Viljem Cecelja, dr Jovan Balen, Janko Tortić, dr Edo Bulat, Milan Zanić, dr Joze Dumančić.
Treći dokument CIA govori o ulozi Maksa Luburića, komandanta ustaških koljačkih odreda u NDH.
Sva dokumenta američke tajne službe nose oznaku “državna tajna”, što govori da su Amerikanci jako dobro znali šta su ustaše činile Srbima i Jevrejima. Pitanje je zašto su do sada o tome ćutali – kaže advokat Livi.
Dokumenti pokazuju da je Švajcarska banka od ustaša primala zlato i srebro oteto posle genocida nad Srbima. Vlada SAD je pronašla i druge trezore u Švajcarskoj u kojima su ustaše sklonile oteto blago. Samo deo tog blaga vraćen je Titu. A jedan deo prebacen je u Argentinu, da bi se njime finansiralo skrivanje ustaša prebeglih iz Hrvatske.
CIA ima izveštaj iz koga se vidi da je 1952. godine, na primer, srpsko zlato iz Buenos Ajresa dovoženo u Švajcarsku i stavljano u trezore Švajcarske, ali i Vatikanske banke. – Prvi dokument OSS (Vojne obavestajne sluzbe SAD) iz 1944. jeste izvestaj američkog spijuna Jaksekovića iz Zagreba, koji potvrđuje da je iz Hrvatske državne banke u Švajcarsku nacionalnu banku u Cirihu prebačeno juna 1944. godine 500 kilograma zlata.
Drugi dokument OSS govori o tome da je Dominik Mandić 1946. godine lično nosio u Vatikansku banku opljačkano srpsko i jevrejsko blago. Na osnovu tog uloga ustaše su podigle u Švajcarskoj kredit od 2,5 miliona franaka. A kasnije je dr Ante Pavelić, prilikom bekstva iz Hrvatske, podigao još 350 miliona franaka. Iz toga se vidi da su Srbi i Jevreji životima i zlatom “plaćali” opstanak Ante Pavelića i ustaškog pokreta posle 1945. godine – tvrdi advokat Džonatan Livi.
Advokati Livi i Iston su sudu u San Francisku predali prošlog meseca dodatnu tužbu, u kojoj na osnovu prvog amandmana Ustava SAD opet optužuju Hrvatski oslobodilacki pokret, Vatikansku banku i Franjevački red, ali i Švajcarsku banku i mnoge austrijske, argentinske, španske, italijanske, portugalske, nemačke i američke banke za skrivanje ustaškog opljaćkanog blaga. Od banaka je zatraženo da dokumentuju sudbinu srpskog zlata i srebra, koje su opljačkale ustaše, i obezbede reparacije njihovim žrtvama.
Autor: Marko Lopušina
Izvor: facebookreporter
Napomena redakcije portala Jadovno.srb.: Ovaj prilog je prvi put objavljen na našem portalu 05. juni 2012. godine.