Do kakvih se zaključaka došlo na nedavnom skupu „Tito i
mi“? Ljudi koji se napadno zaklinju u Evropsku uniju, danas ponavljaju titoističke
parole i floskule
Paradoksalno je to što ljudi koji se napadno zaklinju u EU manipulišu titoističkim floskulama o opasnosti od srpskog nacionalizma i vrednostima socijalističke Jugoslavije, koje odavno nema – kaže pukovnik Dragan Krsmanović, magistar istorijskih nauka i viši arhivista, bivši načelnik Vojnog arhiva i član Instituta za strategijska istraživanja.
– U državnu politiku SFRJ bila je kao tempirana bomba ugrađena floskula „slaba Srbija – jaka Jugoslavija“. Danas kvazievropejci ponavljaju mantru „slaba Srbija – jak region“ i traže da se odreknemo Kosmeta i drugih delova ionako male države. To je doslovno ponavljanje direktive Kominterne iz prošlog veka koja je Komunističkoj partiji Jugoslavije naložila da se „bezuslovno i bezrezervno“ solidariše sa „albanskim nacionalno-revolucionarnim pokretom“ i pomaže borbu za „nezavisnu i ujedinjenu Albaniju“ – rekao je mr Krsmanović na nedavno održanom okruglom stolu „Tito i mi“, u nekada čuvenom disidentskom Klubu književnika u Francuskoj 7.
Među brojnim stručnjacima za „titologiju“, izlaganje mr Krsmanovića praćeno je s posebnom pažnjom, jer ga kolege istoričari smatraju žrtvom „novog titoizma“ koja je „pala“ u 21. veku! Naime, perspektivni oficir, intelektualac s iskustvom ratnog komandanta, iznebuha je 2007. penzionisan kao načelnik Vojnog arhiva. Nezvanično mu je zamerano da je tajne iz Brozovog vremena stavio na uvid istraživačima.
Josip Broz, čovek sa konkretnim istorijatom, fizičkim gabaritima, intelektualnim sposobnostima, emocijama i željama, mora se odvojiti od mnogo šireg pojma „Tito“.
– Tito je veliki međunarodni politički projekat koji je otpočeo instaliranjem agenta NKVD i Kominterne u KPJ, a završio se njegovim uzdizanjem na rang božanstva sa nadljudskim moćima. Kao i u svakom drugom velikom projektu, i ovde su postojali planeri, organizatori, saradnici, interesne grupe i, na kraju, žrtve – konstatuje mr Krsmanović.
Krsmanović smatra da su Srbi platili najveći ceh „političkog projekta Tito“ koji ima mnogo sličnosti sa nekim savremenim revolucijama čiji bi ishod, takođe, mogao da bude fatalan po Srbiju.
– Generalno, svim političkim projektima fabrikovanje mitova je važno, ali u titoizmu je postalo suština.
Parlamentarna skupština Saveta Evrope još 1996. preporučila je krivično gonjenje onih koji su počinili zločine u doba komunizma, kaže Vladimir Dimitrijević, urednik u izdavačkoj kući „Katena Mundi“, koja je organizovala okrugli sto „Tito i mi“. –Ista skupština donela je, 25. januara 2006, rezoluciju u kojoj traži međunarodnu osudu komunističkih režima. Titova Jugoslavija se uvek pominje na spisku totalitarnih država koje EU nudi na uvid ostatku sveta.
Da je reč o praznoj priči na najgori način su pokazale devedesete. Kao načelnik Vojnog arhiva imao sam sreću i nesreću da se uverim u grandioznost titoističke obmane, otvarajući dosijee koji i danas nose oznaku tajnosti.
Najveći šok bilo je otkriće tajnog elaborata „Razmena-43“ od 24. oktobra 1967, načinjenog za državni vrh koji je uhvatila panika zbog otvaranja Zapadnih arhiva s dokumentima o saradnji vrha KPJ sa nacistima– otkriva mr Krsmanović.
On otkriva da je tajni elaborat napisan kao državno uputstvo za skrivanje činjenica i zamenu teza o sastancima Titovih izaslanika Milovana Đilasa, Vladimira Velebita i Koče Popovića s nacističkim komandantima.
– Izaslanstvo vrha KPJ pregovara s Vermahtom o prekidu vatre i obavezuje se da će s Nemcima ratovati protiv Engleza u slučaju njihovog iskrcavanja na Jadranu. Titovi izaslanici naglašavaju da Vermaht nije njihov protivnik i ističu četnike kao glavnog neprijatelja Narodnooslobodilačke vojske, čiji su borci, pretežno Srbi, do danas ubeđeni da su se borili isključivo protiv okupatora – kaže mr Krsmanović.
On otkriva da je tajni elaborat „Razmena-43“ detaljno razradio projekat kako da se skandal s dokumentima o kolaboraciji KPJ i nacista predstavi kao Titova ratna varka.
– Međutim, elaborat sadrži originalne zapisnike Vermahta sa sastanaka, s potpisima Đilasa, Velebita i Popovića, koji govore nešto sasvim drugo.
Ova velika laž je bila od lokalnog značaja, jer su i Zapad i Istok znali istinu – kaže mr Krsmanović.
Izvor: Večernje Novosti